Efter
regnet kommer sol igen.
[Musik]
Jag har alltid velat ha en sån här
catwalk och så fick jag det. Inte ens
bett om det den här gången, men det var
ju fantastiskt.
Hej Almedalen. Hej. Nej, kom igen.
Vädret är inte det bästa jag vet, men ni
är väl ändå här. Hej Almedalen. Hej. Ja,
men nu låter det mycket bättre. Har ni
det bra? Ja. Fryser ni?
Nej, jag hade lite splittrat där. Vi får
se. Ehm, gått och räknat några gånger
och kommit fram till att det här är 12e
gången som jag står på den här scenen
och talar till er och till tv-tittare.
Det är ganska fantastiskt egentligen.
Eh, det är mitt 13e Almedalstal. Fast
ett av de talen hölls i riksdagen under
pandemin så jag vill inte riktigt räkna
det men 12 gånger på den här scenen. Och
det är väldigt mycket som har hänt
naturligtvis i svensk politik under de
här åren och jag ska prata lite om det
idag men jag ska också prata om andra
saker. Jag tänker att vi börjar
någonstans i vår omvärld
därför att vi lever i
en omvälvande,
en väldigt orolig tid.
Säkerhetsläget, det har sagts många
gånger men det är sant. Säkerhetsläget
är det värsta sen andra världskriget och
det tillkommer ständigt nya orosmåln som
vi här hemma i Sverige kanske inte råder
över men som ändå i olika grad påverkar
oss, påverkar
förutsättningarna och handlingsutrymmet
för politiken i Sverige.
Vi har USAs: hot om handelstullar.
Det har skapat stor osäkerhet i
världsekonomin och det har också bromsat
den återhämtning,
bromsat den tilltagande optimism som vi
såg bland hushållen för bara ett halvår
se. Och tullar, handelstullar, det är ju
någonting som är dåligt i synnerhet för
ett handelsberoende
land som vårt.
Men just nu är det kanske framförallt
osäkerheten och den här
oförutsägbarheten
som är det stora problemet. Detta
velande fram och tillbaka med nya besked
nästan varje vecka. Det är minst lika
skadligt som tullarna i sig. USA måste
bestämma sig så vi vet vad det är vi har
att förhålla oss till så att vi kan
agera därefter.
Och kriget i Ukraina fortsätter
trots amerikansk inblandning och Sverige
fortsätter att skicka stöd. Vi skickar
stöd militärt. Vi skickar stöd
ekonomiskt. Och det är
Sverigedemokraternas
tydliga uppfattning att detta stöd ska
fortsätta så länge som det behövs.
Därför att Ukrainas sak är vår. Ukrainas
sak är vår i begreppets bokstavliga
bemärkelse.
Och så har vi utvecklingen i
Mellanöstern, inte minst den senaste
veckan, senaste timmarna.
Det får också stor påverkan på oss.
Det kan tyckas vara en avlägsen region,
men konflikten är högst påtaglig också
här i Sverige var sig det handlar om
terrorvmande gaphalsar på våra gator
eller priset för bensinen
som vi tankar i våra bilar.
Jag avskyr krig. Vi svenskar avskyr
krig. Vi är ett fredsälskande folk.
Men jag tror också att de flesta av oss
förstår
att det ibland krävs hårda tag för att
besegra den rena ondskan var helst den
visar sitt fula tryne.
Vi är alla fäder eller mödrar eller
söner eller döttrar och vi förfäras
naturligtvis över hur civila hamnar i
kläm och lider.
Alla inblandade parter har därför ett
ansvar för att se till att bistånd och
hjälp verkligen når nödlidande civila
istället för stora, starka, korrupta
terrorister som kan äta upp sig och sen
fortsätta kriget.
Och så har Sverigedemokraterna alltid
tyckt eftersom vi har prioriterat
bistånd i närområdet istället för
globala flyktingströmmar. Och det är
fortsatt utifrån den principen som vi
agerar.
Det finns ju många som har väldigt
mycket åsikter om det som händer i vår
omvärld just nu. åsikter om Israel,
åsikter om Hamas, om Iran, om USA, om
Donald Trump, inte minst. Och det är
komplext det som sker. Men min och
Sverigedemokraternas tydliga uppfattning
är ganska enkel.
Det Israel gör det är att försvara sig
mot ständig och evig terror.
Man försvarar sig mot krafter som öppet
och rakt utan
omsvep proklamerar att målet är att
utplåna såväl staten Israel som det
judiska folket. Det är vad Israel
försvarar sig mot. Man försvarar sig mot
detta högst påtagliga hot om utplåning.
Och det har man all rätt att göra inom
de ramar som folkrätten stipulerar. Man
försvarar sig dels mot en fiende som
inte är någon stat utan en
terrorganisation. En terrororganisation
som inte förhåller sig till de lagar och
regler som normalt sett gäller vid krig.
Och man försvarar sig dels mot en fiende
som är en av vår tids eller möjligen
tidernas värsta terrorregimer.
Jag noterar i debatten att det finns de
här i Sverige också som betraktade som
en risk att mullornas islamistregim Iran
äntligen kan vara på fallrepet.
Men det är inte en risk. Det är en
möjlighet. Det är en möjlighet inte
minst för alla de människor som i snart
50 år har plågats och förtryckts, som
har fängslats, torterats och mördats i
islamismens namn.
För de är det som nu sker en möjlighet
till verklig förändring. Men det är
också en möjlighet för resten av
världen. Det är en utveckling som vi bör
bejaka.
Eh,
Israel är naturligtvis inte utan fel och
brister. Det är ingen som är det och
inget land är det. och Israel gör inte
alltid allting rätt. Men för mig råde
det ingen som helst tvekan om deras rätt
att försvara sig mot terror. Och jag
vill också uttrycka den största
tacksamhet
för att de gör det smutsiga och genuint
otacksamma jobbet också åt oss för att
hålla islamismen och terronstången
utanför Europa och Sverige.
Israels försvar är ett försvar för oss,
för våra värderingar, för vårt sätt att
leva.
Islamismen är vid sidan av den ryska
aggressionen det största hotet mot oss,
mot världsfreden och mot vår
civilisation.
Därför Sverigevänner och
Almedalsbesökare
måste islamismen krossas.
I kölvattnet av konflikten i
Mellanöstern så växer den öppna
antisemitismen
i Sverige.
Det som började med jubel och
fyrverkerier i ett antal svenska städer
efter Hamas blodiga massaker på civila i
Israel den 7 oktober 2023. Det har sen
dess utvecklats till dagliga
islamistiska manifestationer över stora
delar av vårt land.
Och så har vi detta förbannade oskick
att oprocera att antasta folkvalda
utanför riksdagen. Polisen måste agera
mot det resolut från och med nu.
eh manifestationer
där antisemitiska slaggård används helt
skamlöst där också politiker på
vänstersidan
visar sig har väldigt svårt med
gränsdragningen nu senast Miljöpartiets
Daniel Heldén
och man kommer undan med det också man
kommer undan med det eftersom den så
kallade tredje statsmakten är nedlusad
med precis samma sorts vänsteraktivister
som befolkar dessa manifestationer.
Och jag tycker det är skamligt.
Jag tycker det är skamligt. 80 år har
gått.
80 år har gått sen andra världskrigets
slut. skäms på er politiker och andra
som inte klarar av att hålla en tydlig
gräns mot antisemitismen.
Ja,
här skulle jag vilja göra en liten
utvikning av mer
kanske inte personlig karaktär men men
av en lite annan karaktär som de flesta
säkert känner till så har
Sverigedemokraterna låtit en utomstående
forskare skriva en vitbok över vårt
partis historia. Och jag har haft
möjlighet att läsa åtminstone delar av
den på förhand. Och även om det inte
bara är nattsvart läsning
så har det faktiskt emellanåt varit
ganska nedslående att ta del av sånt som
gjordes och sades av människor i mitt
parti i begynnelsen för så där 35 40 år
se. Och även om det inte var någonting
som präglade partiets politik så förekom
uppenbar antisemitism bland enskilda
Sverigedemokrater.
i texter och tal,
slagord vid yttre manifestationer
och inte minst mot bakgrund av vad som
sker i Sverige idag
på våra gator så gör det mig på riktigt
illa till mods att det faktiskt har
funnits en tid då judar i Sverige haft
helt rationella skäl att se på dåtidens
Sverigedemokraterna.
med både oro och rädsla.
Samma sorts oro och rädsla som jag möter
och säkert många av er möter hos svenska
judar idag när vänstern dominerar våra
gator.
Och det där är en insikt som man liksom
inte bara viftar bort. Och det är heller
inte vad vi gör. Tvärt,
tvärtom. Det är dagens Sverigedemokrater
och kanske ytterst jag som har att
hantera detta arv.
Ta ansvar för det om man så vill.
Och jag tycker att vi har gjort det. Jag
tycker att vi har hanterat det och tagit
ansvar. Vi har dragit tydliga gränser.
Vi har hållit rent.
Vitboken är en uppgörelse med sånt som
förekom i partiet i begynnelsen under
partiets första år. Och jag beklagar
djupast
och jag ber om ursäkt
personligen och på Sverigedemokraternas
vägnar att det funnits en tid då mitt
parti huserade människor med
antisemitiska föreställningar.
Och
jag beklagar djupast och jag ber om
ursäkt för att mitt parti på den tiden
kunde uppfattas som hotfullt och
skrämmande för judar i Sverige.
Jag lovar att de tydliga gränsdragningar
som gjordes redan innan min tid som
partiledare men som jag och andra med
mig har förtydligat ytterligare under de
här senaste 20 åren, de ligger fast.
Antisemitism hör inte hemma i Sverige,
hör inte hemma i svensk politik.
Antisemitism ska alltid bekämpas.
Nu har vi
suttit 15 år i Sveriges riksdag. Vi har
varit del av ett regeringssamarbete i
snart tre år.
Det har varit lärorikt.
Inte minst har vi lärt oss att verklig
förändring tar tid.
Många av de problem som vi har föresatt
oss att lösa, det är såana problem som
har tillåt växa fram i Sverige i
decennier. Och självklart så kommer det
ta tid innan vi faktiskt ser riktig
förändring i vår vardag. Och jag
upplever att det finns en bred
förståelse för det. Jag upplever att den
absoluta merparten av de som röstade på
oss, som gav oss mandat att genomföra
viktiga och för Sverige helt avgörande
reformer, de förstår också politikens
villkor, förstår att politikens makt är
begränsad
men att verklig förändring är på väg.
Nu efter två år lite drygt av
beredningsarbete så är vi tillsammans
med regeringen inne i den här
efterlängtade
leveransfasen.
Vi har kommit överens med
regeringspartierna
om det första steget i den
tandvårdsreform som vi utlovade i
valrörelsen.
Så från och med 1 januari
så kommer alla från 67 års ålder att
betala 10 % av referenspriset när de går
till tandläkaren. Alltså om en lagning
kostar 1000 kr så betalar man 100 kr.
Ehm
och det här är alltså det första steget,
den första etappen i denna kanske en av
de största välfärdsreformerna i Sverige
på många, många år. Och vi jobbar
såklart för ytterligare steg så att det
här så småningom är någonting som ska
omfatta hela den vuxna befolkningen.
Den asylrelaterade invandringen är den
lägsta på 40 år. Och då är ändå inte all
den lagstiftning som vi ska få på plats
på plats ännu. Den lagstiftning som
kommer göra att vi får Europas mest
restriktiva asyllagstiftning.
Vi har de facto nettoutvandring till
flera av de länder som tidigare har
varit stora vad gäller just
asylinvandring.
Vi rullar ut den kravbaserade
integrationspolitiken med nödvändiga
bidragsreformer.
Vi underlättar för återvandring.
Utdelandet av svenska medborgarskap har
varit ett orosmåln för oss ända sen ja
början av den här mandatperioden. Men nu
händer det saker även där.
Antalet beviljade medborgarskap sjönk
från nästan 5000 i februari till sex
stycken i april.
Vi skäper straffen rejält. Vi låser in
fler farliga människor under längre tid.
Vi ger polisen fler bättre verktyg och
vi kommer äntligen att hyra
fängelseplatser i utlandet. Det är ett
förslag som vi har kämpat för i 15 år.
Äntligen kommer det på plats.
Och Sverigevänner, priset på både bensin
och diesel är lägre än på mycket mycket
länge. Det spelar roll hur man röstar.
Vi levererar sånt som vi lovade. Verklig
förändring tar tid. Ja, men förändringen
sker här och nu och vi har bara börjat.
Jag har jag har tänkt ganska mycket på
Jag tänker ganska mycket faktiskt. Jag
tror det är dig. Men ja, jag har tänkt
ganska mycket på en specifik sak,
nämligen att det ofta sägs att vi vi är
lyckligt lottade.
Lyckligt lottade
som får leva i ett fritt och
fredligt demokratiskt välfärdsland som
Sverige. Ett tryggt land utan större,
våldsamma och blodiga konflikter och
motsättningar.
Ett framgångsrikt land. Ett land med ett
välstånd som ger oss otroliga
möjligheter att förverkliga våra
drömmar, att leva fantastiska liv.
Och man kan förstås se det som att vi
har dragit en vinstlott i livets
lotteri. Att just vi har haft en
ofattbar tur som råkade födas just här
och just i vår tid.
Och i någon mening så ligger det ju
någonting i det såklart. Det är ju inte
så att vi som individer har kunnat
påverka var just vi skulle födas eller
av vilka eller när. Så är det ju.
Men jag tycker samtidigt att att bara
betrakta det här som
tur i ett lotteri,
det är faktiskt både historielöst och
arrogant.
För vi är nämligen inte bara individer.
Tillsammans med tidigare generationer
svenskar så utgör vi en nation,
ett folk.
Och vi som lever idag, vi är inte bara
och kanske inte ens i första hand
resultatet av våra egna individuella
bedrifter och val. Vi är framförallt
produkter av vad de som levde här före
oss har åstadkommit.
Produkter av de förutsättningar
och villkor som de skapade åt oss. Och
det var inget lotteri.
De bröt mark. De bröt sina ryggar för
att kunna odla mat.
flyttade ton efter ton av urberg,
dikade ur, plöjde,
sådde, brukade, skördade,
kämpade mot tåka, missväxt, svält.
Det var inget lotteri,
det var slit, det var flit och det var
strävsamhet. Det var en ständig kamp för
överlevnad, för att få mat på bordet, få
ved i brasan,
för att kunna lämna efter sig någonting
bättre till sina barn. Det var inget
lotteri.
De slogs mot övermäktiga fiender
för att försvara sina sina barns
möjlighet att leva fritt.
leva fritt på den markplät här i norra
Europas utkanter som vi kallar Sverige.
Män och unga pojkar i hundratusental som
är vemod vinkade aö till hus och hem,
till sina fruar och mödrar, till sina
barn,
män och unga pojkar som har slagits,
blött och dött.
för sina familjer, för sitt land, för
oss.
Frar, mödrar, barn som dragit hela det
tunga lasset på hemmaplan i tider av
krig och elände. Som väntat och väntat
men som aldrig har fått återse sina män,
sina fäder eller sina söner.
Det var sannerligen inget lotteri.
Det var mod och det var självuppoffring.
Sverige är vårt land.
Sverige är svenskarnas land.
Sverige är byggt
och förvaltat av svenskar genom
århundraderna.
Det är svenskar som har gjort Sverige
till just Sverige.
Att vår generation kan leva här idag med
alla de resurser, alla de möjligheter vi
har. Det beror inte på att vi har dragit
en vinstlott. Det beror på uppoffringar
och umbäranden bland de kvinnor och män
som levde här före oss. De förtjänar
respekt, de förtjänar vördnad och
tacksamhet. och de förtjänar att vi
förvaltar deras arv på ett sånt sätt så
att även kommande generationer
är århundraden framöver kan leva i fred,
frihet och välstånd i vårt land Sverige.
När jag säger såna här saker, när jag
säger att Sverige är vårt, Sverige är
svenskarnas land och provocera det.
Säkert många här som blir otroligt
provocerade av det.
Det provocerar såklart de som lider
total brist på just respekt, vdnad och
tacksamhet för de som har gett oss det
vi har idag. Och så arrogans är nog svår
att ändra på tror jag. Jag tror inte att
det är lönst att ens försöka.
Men det kan också provocera större
grupper av helt vanliga svenskar med
helt vanliga liv som inte alls brister i
respekt och tacksamhet men som ändå
ryggar tillbaka när man talar om Sverige
som nation, svenskar som folk.
Och det är kanske inte så konstigt att
det är så idag. Det faktum att vi
svenskar inte är bekväma med att förhäva
oss i självtillräcklighet
är i grunden en väldigt sympatisk
egenskap tycker jag som vittnar om både
ödmjukhet och självdistans. Men det är
också en egenskap som inte sällan slår
över i någon slags orimlig
anspråkslöshet,
ibland nästan till rent självförakt.
Vi har sen decennier tillbaka marinerats
i vänsterliberala föreställningar, rena
vanföreställningar om vårt land, om vår
historia, om vår kultur.
Vår kultur och vårt land som någonting
skändligt, någonting oanständigt.
Vi är alla invandrare.
Sverige är byggt av invandrare.
Julgranen är tysk och koldolmarna är min
san turkiska.
Vi har bara midsommar och såna töntiga
saker.
Ursvenskt är bara barbariet
och så vidare.
Och just därför
så vill jag vara extra tydlig. Ja.
Ja, Sverige har genom århundradena
i både stort och i smått påverkats av
både invandring och frivilligt inhämtade
influenser från olika delar av vår
omvärld. Det finns många, många
människor med bakgrund i andra länder,
både idag och historiskt, som har
bidragit stort och som har gjort
otroligt värdefulla insatser för vårt
land. Och den som påstår någonting annat
blir av precis likadana
vanföreställningar som det
sverigeföraktande vänsterliberala
etablissemanget.
Och man kan faktiskt förstå ett sånt
faktum. Man kan erkänna ett sånt faktum
och samtidigt inse och anse att det inte
förändrar någonting på det stora hela
eller ens på marginalen. Sverige har
förblivit Sverige
och de som har kommit hit de har i de
allra flesta fall blivit en del av vår
nation. Och även om det inte alltid har
fungerat helt smärtfritt
så är den utvecklingen som jag har sett
under de senaste decennierna någonting
helt annat. Det är inte jämförbart.
Är någonting helt annat som verkligen
har förändrat grunden för hela vårt
land. Man har tvingat på oss en
utveckling som vi inte har velat ha. En
utveckling som vi inte har bett om.
Ett mångkulturalistiskt
projekt byggt på ideologiskt drivna
teorier som har förenat den politiska
vänstern och högern, förenat socialister
och liberaler i ett slags
mångkulturalistiskt
projekt i en ohelig vänsterliberal
allians.
ett mångkulturalistiskt projekt som har
splittrat och polariserat Sverige, som
har slagit sönder själva grunden till
det som vi fram till för bara ett par
generationer sen kändes som vårt land
Sverige.
Massiv invandring från främmande länder
och kulturer i kombination med total
kravlöshet,
ideologiska skygglappar.
Det har försatt vårt land i den svåraste
situation som vi har upplevt i modern
tid.
Och vi vet vems felet är. Vi vet vem som
har gjort så mot oss och mot vårt land.
Och det ska vi naturligtvis aldrig
glömma. Och vi ska fortsätta påminna
svenska folket om det gigantiska svek
som de gamla partierna har utsatt oss
och vårt land för. Vi ska aldrig glömma
män. Vi ska heller inte fastna där. Vi
har inte tid. Vi har inte råd att fastna
där. Svenska folket i allmänhet bryr sig
inte främst om vems felet är. Svenska
folket förväntar sig att någon tar
ansvar,
att någon städar upp alldeles oavsett
vem det är som har ställt till oredan
från första början. Och vi har påbörjat
tillsammans med regeringen vägen
tillbaka. Sveriges väg tillbaka till ett
tryggt och sammanhållet land där
Sverigedemokraterna är med och gör
verklig skillnad.
Ja, även om uppenbara faror fortfarande
lurar i i buskarna,
framförallt på den vänstra sidan av
politiken,
så har vi vunnit otroligt mycket mark i
striden mot massinvandringspolitiken.
Vi har påbörjat den här storstädningen
som behövs efter decennier av VANSyre
och nu står vi inför nästa stora strid
och jag sa det redan för precis ett år
se på den här scenen. Nästa stora strid
står om den så kallade
integrationspolitiken
där vi har fått med oss de borgliga
regeringspartierna på en kravbaserad
politik där människor som kommer till
Sverige förväntas anpassa sig, förväntas
respektera de normer och värderingar som
vårt land är byggt på.
Men där vänstersidan
med Magdalena Andersson i spetsen
istället vill tvångsintegrera svenskarna
i sitt misslyckade multikultiprojekt
genom att blanda befolkningen.
Och det var egentligen redan förra
vintern som Socialdemokraterna
presenterade den här planen. Jag vet att
jag citerade det här redan förra året.
Jag ska göra det igen. Det här är
Socialdemokraternas plan.
Den ekonomiska, etniska och språkliga
segregationen behöver brytas på en
strukturell nivå vilket kräver att
befolkningen blandas. Samhället kommer
behöva genomföra insatser vi tidigare
inte gjort i en skala vi tidigare inte
sett. Alltså det kan ju inte gärna bli
tydligare än så där. Även om Magdalena
Andersson inte riktigt vill kännas vid
det här. Hon slår ifrån sig det här. Hon
vill inte prata om det. Den här planen
bekräftades ju dessutom alldeles nyligen
på Sossarnas kongress.
Kommunstyrelsens ordförande i Göteborg.
Man får säga att det är en betydande
person i partiets maktcentrum.
Förtydligade efter kongressen. Ja, att
vi behöver blanda befolkningen på sikt.
Jag brukar säga inner generation.
Det här är långsiktigt.
kan ju inte gärna bli tydligare.
Detta är nästa stora strid
Sverigevänner. Nästa stora strid som
blir helt avgörande för vilket land vi
en dag lämnar över till våra barn och
våra barnbarn.
Magdalena Andersson,
varför lägger du ansvaret för ert
fundamentala misslyckande på helt
vanliga hederliga medborgare?
Vanliga, hederliga medborgare som varje
dag gör sitt bästa för att skapa ett
gott liv för sig själva, för sina
närmaste. som skickar ungarna till
skolan, som går till jobbet, som tjänar
ihop till mat på bordet, tacos på
fredag, solsemester på vintern som
bidrar till vår gemensamma välfärd och
dessutom bidrar till att försörja allt
fler som inte drar sitt stå till
stacken.
Magdalena Andersson. Det står
naturligtvis dig och dina kamrater fritt
att föregå med gott exempel och flytta
till valfritt utanförskapsområde.
Blanda er bäst ni vill men tvingad inte
på oss.
Det står dig och dina kamrater fritt.
Men ni gör ju inte det.
Det är alltid någon annan,
alltid den vanliga hedliga medborgaren
som får ta ansvar för det elände som ni
skapar. Och det är så svagt. Det är så
innerligt svagt.
Faktum är att svenska folket inte vill
integreras.
Vi har aldrig bett om att integreras.
Vi är ett öppet. Vi är ett nyfiket. Vi
är ett anpassningsbart folk.
Ett folk som ofta skyr konflikter, som
står i kö, somillar skrytsamhet och
självhävdelse.
Vi har aldrig bett om att integreras med
medeltida värderingar och levnadssätt
från främmande delar av världen. Vi vill
inte offras som sossarnas
integrationsverktyg på den sociala
ingenjörskonstens blodsbesudlade altare.
Vi vill inte ha främmande konflikter och
krig på svenska gator i våra kvarter. Vi
vill bara kunna leva våra helt vanliga
svenska liv i vårt eget land. Och
Sverige är den enda platsen på jorden
där vi svenskar har en exklusiv rätt att
göra just det. Leva vanliga svenska liv.
Och den rätten har gått i arv genom
århundraden. Den rätten har kostat
outsägligt mycket blod och lidande för
väldigt många svenskar före oss. Och
ingen,
inte ens Magdalena Andersson har lov att
ta den rätten ifrån oss. rätten att leva
våra vanliga svenska liv i vårt land
Sverige.
Vi måste
fullt ut fjärma oss från den här
mångkulturella integrationstanken.
Vi ska ställa krav, krav krav och
återkrav.
krav på den som vill komma hit och leva
här i vårt land. Det är ingen mänsklig
rättighet att bo i Sverige.
Det är ingen mänsklig rättighet att
försörjas av de resurser som hårt
arbetande medborgare sliter ihop. Som
nytillkommen så är man här på våra
villkor och den som vill fortsätta att
leva på samma sätt som i sitt hemland
gör faktiskt bäst i att söka sig
tillbaka dit eller till ett annat land
där man trivs och passar bättre in.
och ena sidan
och andra sidan
den som kommer hit och fullt ut vill bli
en del av vår gemenskap som vill anpassa
sig som vill försörja sig själv och ta
ansvar för sitt liv han eller hon har
alla möjligheter att lyckas med det
också i vårt Sverige. Jag har sagt det
åtskiliga gånger och jag säger det nu
igen. Vi erbjuder två vägar, två dörrar.
En dör som leder in i den svenska
gemenskapen och en dörr som leder ut ur
Sverige.
Att anpassa sig, bli en del av vår
svenska gemenskap helt och hållet. Det
är ett eget ansvar. Vi måste förkasta
alla idéer om att det är vi svenskar som
bär ansvar för integrationen. Det är det
inte. Vi är troligtvis var sig mer eller
mindre fördomsfulla än än andra, men det
finns mycket som tyder på att svenskar
är ett av världens minst rasistiska
folk.
Vi ger människor en uppriktig chans, en
ärlig chans. Men det är alltid helt och
hållet upp till den enskilde om han
eller hon vill ta den chansen. Två
dörrar och ett eget ansvar.
Eh,
det här är
nästa stora strid
och Sverigedemokraterna rädds inte
politiska strider. Tvärtom, vi blåser
härmed till full strid mot sossarnas
tvångsblandning.
Vi accepterar inte att vare sig vi
själva, våra barn eller våra föräldrar
reduceras till verktyg för att Magdalena
Andersson ska kunna sprida ut de problem
hon själv och hennes parti har skapat,
har ägnat decennier åt att skapa, sprida
ut problemen och tvingar dem på vanligt
hederligt folk som inte sällan mer eller
mindre desperat har valt att fly från
just såna problem. så fort de har fått
möjlighet.
Vi tar striden och den striden står inte
mellan kvinnor och män, mellan unga och
gamla eller mellan friska och sjuka. Det
handlar inte om hur tjock plånbok man
har. Det handlar inte om vilken
utbildning eller vilket jobb man
stoltserar med. Det handlar inte om
huruvida man gillar killar eller tjejer.
Det handlar inte om vilken hudfärg man
har. Det handlar inte för den delen om
man är född i Sverige av svenska
föräldrar eller inte. Vi tar denna strid
för alla skötsamma hederliga medborgare.
Alla skötsamma hederliga medborgare som
arbetar och bidrar till vårt land.
Bidrar till våra gemensamma resurser och
till vår svenska gemenskap. Vi tar
striden för att Sverige ska förbli
Sverige. För att Sverige också ska vara
Sverige när våra barn och barnbarn och
deras barn och barnbarn en dag tar över
vårt land. Vi tar striden för Sverige.
Nästa år är det val igen. Och egentligen
är det ganska enkelt.
Sverige först.
Vi sätter Sverige först.
Vi sätter svenska intressen först.
Vi värnar vår suveränitet, vårt
oberoende.
Vi fokuserar på att återupprätta
trygghet och säkerhet.
Vi återskapar sammanhållning och
gemenskap. Vi låter oss vägledas av
stolthet, respekt, framtidstro.
Stolthet och respekt över vad vårt lilla
folk här i norra Europas utkanter har
lyckats åstadkomma över generationer
genom århundraden och fram till idag.
Stolthet
och respekt inför de som var här före
oss som bokstavligen gav sina liv för
den frihet och den välfärd som vi
åtnjuter idag.
trotsade kyla och mörker, bröt mark och
malm, högg, sågade.
Sten för sten, planka för planka byggde
de landet som vi har att förvalta,
förvalta och försvara
ur vägen moskoviter.
Friskt mord i gosar blå.
[Applåder]
Nästan citerategner två gånger idag. Ni
vet
framtidstro och hopp växer när man när
man lägger samman allt det där som vi
faktiskt har lyckats åstadkomma.
faktiskt har lyckats åstadkomma under de
här knappt tre åren som vi har haft
ynnesten att på riktigt påverka
utvecklingen i Sverige när vi tydligt
kan se hur vinden vänder, hur skutan
sakta men säkert ändrar kurs mot den
riktning som vi så länge har strävat
efter.
framtidstro och hopp när den unge killen
med bakgrund i en helt annan del av
världen ropar från andra sidan gatan ej
du är fan bäst. Tack för allt ni gör.
När den
beslöjade gymnasietjejen
med afrikansk bakgrund kommer fram på
torget och vill ta en selfie.
Viskar lite försiktigt. Det är bra att
ni vill stoppa islamismen.
När den kepsprydde tonårskillen i
epattraktorn kör förbi och tutar vilt
och gör tummen upp. Sånt där händer hela
tiden för oss Sverigedemokrater
hela tiden. Och det ger hopp om
framtiden. Hopp om att det trots
decennier av vanstyre kommer gå att få
ihop Sverige igen. Få ihop ett Sverige
som vi alla älskar och respekterar.
Ett Sverige som vi alla tillsammans
vårdar och förvaltar.
Sverigevänner och Almedalsbesökare.
Ett Sverige som vi är stolta över att
kalla vårt hem. Tack så mycket.